![](https://dennivestec.hogwarts.cz/wp-content/uploads/2024/06/Nicolette-ikonka.png)
Už ráno jsme měli možnost vidět barevně (tedy bez sépie) – jaká to sláva, že? To asi abychom dobře viděli na šaty v Twilfitt & Tatting. A nejenom že se nám po několika dnech vrátily barvy, ale objevila se i barevná výzdoba. Stuhy, fábory, dvacítka a uprostřed všeho pultík s ozdobnou mašlí.
Slavnost začala opravdu na čas a nebylo čím se zdržovat, hrad nám stojí již od roku 2004. Ze čtyř zakladatelů nám však na hradě zbyla jediná z nich – Anseiola Jasmis Rawenclav. Ta zahájila celou slavnost svými vřelými slovy, přáním hradu a vyjádřením obdivu, co všechno nám hrad nabízí a dává a nic za to nechce nazpět. Jako druhý domov. Poté si přebral slovo zpátky Filius a začala jedna velká vlna nostalgie. Mladší studenti mohli nahlédnout, jak to tu vypadalo kdysi, a ti starší zavzpomínat. Dvacet let je sice opravdu dlouhá doba a, jak řekl Filius, nestačilo by ani pět ročníků Historie Hogwarts, ale i tak našel efektivní cestu, jak si minulost připomenout a ohlédnout se za ní. Zjevila se nejen myslánka, ale i obraceče času.
To je však záznam spíš jen čarostavitelský, hrad ale tvoříme a měníme my všichni. Každý přispějeme to své. V průběhu minulých týdnů bylo několik soutěží zaměřených na výročí hradu. Vypracování jedné z nich si můžete pročíst a prohlédnout ve speciální místnosti.
Následně jsme se opět přenesli, a to do roku 2014, kdy měli studenti Filiuse v rámci závěrečné eseje Bodohrotičství za úkol zafilosofovat a popřemýšlet nad tím, jak asi bude vypadat vývoj hradu, co se výuky a bodování týče, v dalších deseti letech. Nějaké výroky z esejí Filius vzal a vybral i nějaké z roku letošního. Ty zamíchal a formou dotazníku jsme měli možnost tipovat, které jsou tehdejší. Všichni radostně odevzdávali pergameny se svými odhady a smáli se některým úryvkům. Ostatně i vy, kteří jste být přítomni nemohli, si můžete některé výroky pročíst, hádat a soutěž Věřte nevěřte si zpětně vyzkoušet.
Soutěž Věřte nevěřte nahradila soutěž Uhádni objekt. A samozřejmě, vás, naše drahé čtenáře, o tuto soutěž neochudíme. Tudíž… – mávne hůlkou – Copak by to asi mohlo býti?
Pokud jste si v duchu říkali: „Neviděl/a jsem podobný obrázek náhodou v soutěžích?“ Bingo! Je to časová kapsle, do které se zapečetí naše věštby, poselství a třeba i přání, jež by se mohla vyplnit. Tato kapsle se potom otevře na slavnosti za pět let: a my jsme moc zvědavé, koho ještě budeme moci potkávat na chodbách hradbu a na koho budeme s láskou vzpomínat. Rozhodně si tedy nenechte soutěž utéct a přispějte svými myšlenkami.
Brianag Mac Coileáin: 2029? To tu možná ještě budu! – směje se –
Charlie Taylor: A mohu do ní uložit galeonky, které se za pět let strašně zhodnotí? – směje se –
Filius Orionis: Sl. Charlie, ano, příspěvky do kapsle se budou standardně posílat skrz soutěže, ale galeony můžete převádět rovnou na můj účet.
Filius Orionis: Dám vám na ně pozor.
Brianag Mac Coileáin: A to se vyplatí! – hihňá se –
Po představení kapsle jsme však přešli už ke každoročnímu vyhlášení zvolené hymny a zástavy pro následující rok. Do soutěže o nejlepší hymnu přišlo devět děl a vybráno bylo sborovnou toto od slečny Valerie Torres. Zpěv se začal linout nejen celou síní, ale i celým hradem. Faleš a kvílení rozhodně neubralo nové hymně na kráse.
Vzápětí se vyhlašovala i zástava a vesměs hned se strhl hlasitý potlesk pro výherkyni, slečnu Nessu Naiadés. Na počest nové zástavy si Nicholas McElen dokonce otevřel dárek, ze kterého se mu do náruče snesla zlatonoska, která jako by z oka vypadla té na zástavě.
Jako poslední před hostinou se vyhlásila soutěž Věřte nevěřte. Během té chvíle se sešlo neskutečných 42 vyplněných pergamenů. Nejblíže svým tipem byla Ankaret Riannon Sarkany, která označila jako původní sedm výroků – a ony byly původní úplně všechny. Neskutečné, o některých by si člověk řekl, že to není možné takto předpovědět.
Hned vzápětí, za burácejícího potlesku, který patřil Filovi za zorganizování opravdu překrásné vzpomínkové slavnosti, se vynořil i pan řídící, který poděkoval Filovi a upozornil nás, abychom neodcházeli, neboť se otevře výroční obchůdek v Prasinkách. Někteří připíjeli na dalších dvacet let, jiní panikařili, že nemají peníze, neboť je ráno utratili za šaty.
Maya Prinz: Tak proto se měly Filovi posílat galeony…
Aby toho nebylo málo, mohli jsme si užít ohňostroj a balónky. Stánek byl nejen plný nejrůznějších upomínkových předmětů, ale i oblečení (i pro naše mazlíčky) – podrobněji dále. Zároveň si každý mohl zahrát hazardní kolo štěstí. Za jeden token, pět srpců a jedno točení. Mohli jste vyhrát kimona, sošky, huláky, sovy, zajímavé kousky do šatníku, soví zob a opravdu mnoho a mnoho dalšího. Kolo štěstí sklidilo velký úspěch. Po zbytek večera k hostině hulákali huláci, vznikla spousta nádherných vzpomínkových fotografií, které si můžete prohlédnout u Paštičky. Někteří se ze svých výher radovali, jiní se snažili své úlovky dobře prodat. Kolo štěstí zkrátka sklidilo velký, ale opravdu obrovský úspěch.
Každá slavnost, která se na hradě koná, je spojena s přehlídkou vymazlených outfitů. Nejedna módní ikona střídá šaty jako na běžícím páse, než se dostane k finálnímu modelu, v němž večer vkročí do Velké síně. V den konání slavnosti k oslavám 20 let vzniku hradu se na pultech Příčné ulice objevily nové plesové šaty, které si hradní obyvatele okamžitě získaly! Kolekce dob minulých tak šly zpět do skříně a na scénu přišly zbrusu nové: Šaty utajené mamonářky, Červené princeznovské či dvě varianty Vílích šatů.
Oslavy nabraly nečekaných obrátek a během večera se mnozí převlékli znovu, jelikož se v Prasinkách objevil zmiňovaný Výroční stánek, který nabídl mimo památeční předměty, také oblečení. Od triček přes šaty s mašlí v barvách kolejí až po třpytivý fialový plášť! A dokonce se objevily i slavnostní čepičky pro mazlíčky, kteří tak byli v mnohých případech během této velké slávy vyparáděni.
Odpoledne jsem vyfotila několik hradních obyvatel, kteří se mi do hledáčku dostali téhož dne v pozdní večer. Jak se ukázalo na výpisu mamonářů, tak nové výroční kolekci neodolalo velké množství studentů a dle outfitů v následující dny ani zaměstnanců.
A kdo tedy onoho nezapomenutelného dne utrácel dle všeho nejvíce a převlékl se takzvaně z nového do nového?
Barbara Arianne Lecter
Šaty utajené mamonářky se staly obrovským hitem a všechny navržené barevné kombinace jsou opravdu nádherné. Nejedna studentka však závidí tuto profesorskou variantu. Pro získání této barvy je jednoduché řešení: konkurz na profesora nebo zaměstnanecký hábit. Madam Barb fialové šaty doladila zlatými doplňky, které se hodí k jemné zlaté niti. Outfit tematicky doplnila o znak Bradavic a mrzimorského skokana. Nad vlastnictvím kolejního předmětu mimo svou rodnou kolej bych se dříve pozastavila, ale po tom, co jsem viděla madam Orestu v kompletně zmijozelském a Annyu v mrzimorském outfitu, mě nějaká žába u madam Žáby nevyvede z míry…
Ráno po výroční slavnosti na sebe madam Barbara oblékla pohodlnější šaty ke kolenům. Šaty velikonoční nebe doplnila o paletu pastelových barev a ještě sadu těch z Příčné. Samostatně něžný a jemný outfit tak madam zvolenými doplňky doplnila barvami všeho druhu. Večerní dress code se k vysoce postavené profesorce hodí, název šatů však se jménem inspektorky výuky nejde tak docela dohromady, čemuž nasvědčují i výroční nákupy! A druhý den časně ráno umělkyně, malířka – a u madam tak vznikla výrazná změna outfitu.
Filius Orionis
Jestli si ono slavnostní odpoledne ve Velké síni někdo uzmul pohledy všech přítomných pro sebe, tak to byl rozhodně pan Filius. Ostatně jak víme, není to poprvé, co zvolil výrazný outfit, který vyvolal velký ohlas. Sama návrhářka byla dojatá, že na sebe pan profesor oblékl její tvorbu a dělá jí reklamu. Přítomní jen s úžasem zírali, s jakou elegancí dokáže róbu nosit, a některé studentky si dokonce posteskly, že mu sluší více než jim. Pan Fil svůj extravagantní výběr outfitu pro slavnost doobhájil tím, že popis neobsahoval označení dámská kolekce. Ale myslím, že je sběratel a svou sbírku chtěl prostě rozšířit bez ohledu na to, pro jaké pohlaví šaty byly.
Po otevření výročního stánku svůj outfit však změnil, jelikož si pořídil nádherný třpytící se plášť fialové barvy, který mu jde krásně k očím. Díky černé barvě zvoleného oblečení s fialovými doplňky nechal pan Fil skvěle vyniknout nově pořízený plášť. Dokonalý seriózní profesorský outfit a díky tomu nejvýraznější změna večera!
Ani šéfka Módní patroly neodolala novým kouskům a na slavnost si pořídila nové šaty. Volba padla na krásné kolejní šaty utajené mamonářky, které si díky svému střihu a zdobení už příliš doplňků nežádají. Vivienne tedy sáhla pouze po zlatých náušnicích a mraku, bez kterého by se podle mě tento večerní outift obešel. Nemohu opomenout zmínit i změnu účesu, který se k dané příležitosti a šatům skvěle hodí.
Jak vidíme, Vivienne večerním nákupům v Prasinkách neodolala a pouze dvěma doplňky z výroční kolekce zvládla krásně doplnit nové šaty. Coby redaktorka neodolala nádhernému brku z pastelníčka, který jistě naplno využije při hodnocení outfitů hradních obyvatel. A druhou volbou byla barevná výroční girlanda s padajícími konfetami, která celkový dojem podtrhla. Ze slavnostního oufitu k ještě slavnostnějšímu, krása!
Patricia Baloure
U madam Patricie snad nikdy nenajdeme temný, neveselý outfit. Barvy k ní jednoduše neodmyslitelně patří (jako k madam Barb žáby nebo k panu Filovi šaty), jak ukázala odpoledne před slavností. Šaty měnící barvu na vnitřní straně doplnila o zlaté šperky, boty a pásek. Zlatými kousky ladící se zářivě žlutým mrzimorským závěsem poukázala na svou domovskou kolej. Madam duhové šaty podpořila dalším doplňkem ve formě barevného jednorožčího rohu, jehož třpyt lze vidět už z dálky. Krásné kousky se skvělými efekty!
Jak dobře je madam Pat v barevných oufitech zběhlá, předvedla ve svém outfitu „po“, kdy nejen ona, ale i její mazlíček, jsou barvami zahaleni. Část svého odění madam zachovala, a jak by se dalo očekávat, ve výročním stánku nemohla nechat nejbarevnější doplňky: balónky profesorské a kolejních barev se znakem Bradavic a barevnou girlandu s padajícími konfetami. K duhovému rohu nakonec ještě navlékla pastelové duhové podkolenky, které k outfitu krásně pasují! Z barevného outfitu k ještě barevnějšímu!
Simelie Mallorny
Pozadu s utrácením nezůstala ani nebelvírská prefektka Simelie, která se ve Velké síni odpoledne objevila v nových červených šatech pro princeznu. Jak se ukázalo, nebyla jediná, komu se tato novinka od návrhářky Annyi zalíbila. Tou druhou osobou byl pan Filius, který pochyby Sim, že jí šaty nesedí tak dobře jako jemu, rozhodně nevyvrátil. Ba naopak! Nemilosrdně si přisadil, že na vině je buď špatně zvolený účes, nebo obličej. Když se Simelie vrátila zpět z kadeřnictví, neodpustil si poslední úder, že to bylo obličejem. Snad aby si člověk příště dával pozor, aby se neobjevil ve společnosti v tomtéž kousku jako pan profesor. Cením, že se Sim nedala a hrdě prezentovala rudé šaty a plášť prošívaný zlatou nití, které doladila zlatými nebelvírskými doplňky.
Jak se později ukázalo, Simelie utrácela v obchodě Twilfitt & Tatting i ve výročním stánku opravdu hodně! Původní šaty vyměnila za šaty utajené mamonářky, plášť ponechala a zlatou barvu zvolených šperků podpořila ještě nádhernou výroční hvězdnou girlandou a jedinečnou plyšovou zlatonoskou na bidýlku. Osobně bych ponechala nebelvírský náhrdelník místo vázanky, který by i k druhým šatům krásně ladil. Pokud srovnám před a po, jasně se ukazuje, že finance nechyběly! To přibylo nových kousků do šatníku…
Oresta McCollin Vianueva
Vílí šaty vytvořené Annyou sklidily velkou vlnu nadšení a na slavnosti se v nich objevila nejedna slečna či dáma. Šaty jsou samy o sobě velmi výrazné a není tak třeba mnoho doplňků, čehož se držela i madam Oresta. Osobně bych tedy kvůli výraznému střihu šatů a jejich barvě volila šperky v jednotné barvě, ideálně stříbrné, které by byly spolu s pejskem z balónků decentními doplňky ke zvoleným tmavomodrým šatům. Musím přiznat, že bylo velmi osvěžující vidět kolejní ředitelku Mrzimoru v róbě, alespoň jeden den.
Jelikož ten druhý šla madam cestou pohodlí, možná maskování, anebo chtěla naplno zavzpomínat na své začátky, kdy poprvé zavítala na hrad a jako mrzimorská studentka oblékla právě tuto školní uniformu, ačkoliv ve variantě příslušící Mrzimoru. Opravdová nostalgie a kus historie, tyhle kousky! To je změna oproti aktuální uniformě a hradní módě dnes. No, schválně, kolik z vás tuto uniformu během svého studia oblékalo?
Enola Gatito
I zmijozelská primuska Enola neodolala tmavé variantě vílích šatů a koupí tak podpořila svou spolužačku Annyu, další z nadaných zmijozelských návrhářek, která na tomto skvostu spolupracovala s madam Niam. Moc se mi líbí výrazná čelenka, kterou Enola k šatům zvolila. Ostatní doplňky pak volila decentní a dala tak prostor vyniknout hlavnímu kousku outfitu. Ne nadarmo se říká, že méně je někdy více – a tohle je přesně ten případ! Každopádně jsem moc zvědavá, s jakou kombinací těchto šatů přijde někdo další, nebo sama primuska Zmijozelu, kde je zvykem outfity střídat, měnit a vymazlit do posledního puntíku.
Jestli si mě však za večer nějaký outfit opravdu získal a zůstala jsem zírat s otevřenou pusou, tak je to tento po-slavnostní, který na sebe po nákupech ve výročním stánku oblékla Enol. Dovolím si dokonce použít slovo božský! Za mě je právě tohle outfit dotáhnutý do posledního detailu, všechno k sobě krásně ladí, není to příliš, ale tohle to je ono! Zelené šaty Tabula Smaragdina doplněné o zlatou čelenku řeckého božstva a další zlaté doplňky v podobě výroční hvězdné girlandy a vzpomínek z myslánky. Pastva pro oči!
Na to, že hradní móda jde neuvěřitelně dopředu, skvěle poukazuje retro outfit mrzimorské kolejní ředitelky, která ku příležitosti 20. výročí hradu vytáhla z útrob svého šatníku opravdový unikát v podobě staré školní uniformy. Nejeden pamětník určitě vlastní kousek, který byl tehdy in a do dnešní módy mu už nezapadá, a tak se na něj v truhle minimálně práší nebo už se do něj pustili moli. Kolekce posledních let jsou opravdu nádherné a nad umem a nápaditostí hradních návrhářů zůstává rozum stát, čeho všeho jsou schopni! Skvělá práce. Můžeme se pouze domýšlet, jaké kolekce pro nás vymyslí za rok, dva a co třeba za dalších 20 let? Co budou nosit obyvatelé v roce 2044? Budou aktuální trendy kousky retro? A co kolekce z dob založení hradu? A budou mít tyto starožitnosti větší cenu, podobně jako aktuálně žádoucí masky z PU nebo oblečení ze salonu NiT? Uvidíme, co čas přinese…
Pro Denní věštec
Amanda Wright a Nicolette Marique Leroy
Těch návrhářů bylo víc, škoda, že je jmenovaná (dokonce třikrát) jen slečna Annya (navíc s šaty, které nebyly dělány speciálně na den založení) a ostatní dámy, které se podílely (a to poměrně značně), tak ne.
Děkujeme za komentář. Článek o výroční kolekci se připravuje a budete si jej moci již brzy přečíst, tento článek nemá sloužit jako její shrnutí, ale jen jako doplnění a ozvláštnění klasického reportu o zajímavé modely, které redaktorku zaujaly 🙂